Digitális bennszülöttként el se tudjuk képzelni, milyen lehet internet nélkül ismerkedni. A 21. században hatalmas irammal hódít a Tinder, a Bumble és a hasonló online randiappok. Azonban egy személyes találkozás következő lépése is egymás internetes platformjának bekövetése a kapcsolat fenntartásának érdekében. De mindez miben és milyen mértékben befolyásolja a párkapcsolatok kialakulását és fenntartását?
“Húzd jobbra, cuki a képe!” avagy az online ismerkedésről
Manapság számtalan fajta, mindenféle társadalmi réteg számára létező társkereső applikáció érhető el. Találhatunk külön oldalt az “elit” számára, de a vidékiek és a diplomások is saját társkereső oldallal rendelkeznek. Mégis sokkal bonyolultabb egy párkapcsolat kialakítása manapság, mint akár tizenöt-húsz évvel ezelőtt.
A társkereső oldalak rengeteg lehetőséget kínálnak fel számunkra, végtelen számú párjelöltet állítanak elénk, akikről egy pillantás alatt döntjük el, hogy jobbra vagy balra húzzuk őket. Ez a mozdulat már önmagában is elég személytelen, sokkal inkább hasonlít játékra, mint tényleges társkeresésre. A tömérdek opció által pedig gyakran elveszünk a jelöltek között, és nehezen alakul ki egy mélyebb kapcsolat, akivel a későbbiekben találkozunk is a való világban.
Felszínes kérdések alapján próbáljuk megismerni egymást, és eldönteni, hogy elég érdekes-e számunkra a másik fél. Erre azonban gyorsan rá lehet unni, és továbblépni a következő delikvensre, akivel ugyanaz lesz a forgatókönyv, és végül egy hatalmas és végtelen hurokban találjuk magunkat, amelyben ugyanaz történik minden alkalommal: elhidegülünk és megunjuk az eredetileg általunk választott jelöltet, akinek igazából rendes esélyt se adtunk.
Akkor se jobb a szituáció általában, ha eljutunk egy randira, mivel az appikáción feltüntetett információk alapján bizonyos elvárásokkal jelenünk meg, de ezek sokszor csalókák. Van, hogy nem egyezik az életkor, a magasság vagy akár elavultnak minősíthetőek a képek, amelyekkel az interneten találkoztunk, és ezek eleve csalódottságot okoznak a randin. Ezen kívül olyan következtetéseket is levonhatunk ezen esetekből, hogy az illető nincs rendben az önképével, nincs önbizalma vagy valamit el akar rejteni előlünk, mivel máshogy tünteti fel magát az online felületeken. Pedig a legtöbben mind ezt műveljük: a legjobb színben próbáljuk láttatni magunkat, még akkor is, ha ez a valóság egy ferdített, kissé megjátszott, idealizált képe.
![young woman with kissing lips taking a self portrait - Gyerekszoba Tinder](https://gyerekszoba.hu/uploads/2024/06/tinder.jpg)
Fotó: Getty
Általában a találkozó első tíz percében eldöntjük, hogy megér-e ez a kapcsolat egy következő randit, és úgy állunk hozzá a továbbiakban. Pozitív kifutás esetén vagy további alkalmak történnek, amelyekből kialakulhat egy veszélyes úgynevezett “situationship”, vagy “ghosting” lesz a vége.
Az online ismerkedés problémája, hogy sokkal nehezebb egy értelmes és érdekes beszélgetés kialakítása, valamint a végtelennek tűnő opciósor miatt hajlamosak vagyunk nehezebben elköteleződni és kiválasztani egy-egy jelöltet, akikkel tovább folytatnánk a csevejt.
Ghosting, a néma gyilkos
Ez a manapság elterjedt kifejezés arra utal, amikor valaki hirtelen, se szó se beszéd nem ír vissza, nem reagál az üzeneteidre, és ezt mindennemű jelzés nélkül teszi. A jelenség akkor történhet meg, amikor az illető nem biztos romantikus szándékában: nem akar teljesen elutasítani, se továbbhaladni a kapcsolatban, de ezzel fenntartja a jövőbeli kommunikáció esélyét. Ezáltal a “ghostingoló” kezében marad az irányítás, a “ghostingolt” fél azonban mindenképpen negatívan jön ki a szituációból.
A cserben hagyott fél teljes bizonytalanságba esik, és nem érti, miért pont vele történt az eset. Nem kap választ arra, hogy miért lett vége hirtelen az eddigi , és ez teljesen összezavarja őt. Általában magában keresi a hibát, vagy próbál logikus válaszokat keresni a másik fél cselekedetére.
A ghostingból történő felépülés azért is nehéz, mert a mai technológia megad minden lehetőséget a kapcsolat fenntartására. Egy pillanatba telik visszaírni valakinek, és ha ennyi energiát se tud belefektetni a másik fél, az nagy sebeket hagyhat vagy téphet fel.
Situationship, a “nem tudom mi van közöttünk” kapcsolat
A situationship tulajdonképpen egy kategorizálatlan kapcsolat, ami széles skálán mozoghat a két fél belátása szerint. A fő jellemzője a kötetlenség, a tagok nem köteleződnek el egymás felé, mégis úgy tesznek, mintha járnának.
Pozitív hatása akkor van, ha mindkét fél tudja kezelni és pontosan erre a kötetlenségre vágyik, hiszen nem jár komoly problémákkal, nem engedik be a másikat mélyen az életükbe. Ezáltal megvédik magukat egy esetleges kapcsolat végével járó sebektől, elhatárolódnak. De ugyanúgy megkapják a komolyabb kapcsolatokkal járó törődést és gondoskodást, fizikai kontaktust.
Viszont megvannak a veszélyei is. Mivel a kötetlenség határozza meg, ezért a bizonytalanság is hozzátartozik. Sose lehet tudni, hogy a másik fél mikor gondolja úgy, hogy véget vet ennek az egésznek, és ez számon se kérhető rajta. Ezen kívül bármi beleférhet az ilyen kapcsolatokba, mivel általában a tagok nem fektetnek le határokat, és nem beszélik meg, kinek mi fér bele egy ilyen viszonyba.
![Boring couple in a cafe - Gyerekszoba randevú](https://gyerekszoba.hu/uploads/2024/06/randi.jpg)
Fotó: Getty
Valamint fennáll a veszélye annak is, hogy valamelyik fél erősebb érzelmeket kezd táplálni a másik iránt, ekkor válik igazán problematikussá a helyzet. Persze nem kell rögtön elkenődni, több esetben is sikeres kapcsolat lett a situationship vége akár több hónapos út esetén is, de senkinek se ajánlanám a saját mentális egészsége érdekében.
Párkapcsolat a digitalizáció korában
A 21. században teljesen átváltozott a párkapcsolatok kezelése és fenntartása is a digitalizáció által. Sokkal féltékenyebbek és bizonytalanabbak vagyunk, mivel az interneten folyamatosan olyan példákat látunk, amik hamis vagy túlzó képet mutatnak.
Az Instagramon és egyéb platformokon látott boldog párok láttán elbizonytalanodunk saját kapcsolatunk relevanciáján, és arra vágyunk, bárcsak nekünk is mindig ilyen mézes-mázas lenne a viszonyunk. Pedig ezek a képek ugyanolyan beállított vagy jól elkapott pillanatok, mint az összes többi, amelyekkel a neten találkozhatunk. Senki se akarja kitenni a párkapcsolatában felmerülő problémákat, nehéz pillanatokat. Az interneten festett kép hamis, hiszen minden kapcsolatnak megvannak a hullámai.
A telefonhasználat is kérdéses lehet a mai világban. Főleg a Z generációra vonatkozik azon állítás, hogy nem tud a telefonja nélkül létezni, és ez sokszor már olyan magasságokat súrol, hogy az érintettek előtérbe helyezik a telefonhasználatot saját kapcsolatuk helyett. A munkából vagy egyetemről hazaérve nem a párjukkal kommunikálnak, hanem kikapcsolódásként a Tik-tokhoz vagy egyéb szórakoztató platformokhoz fordulnak. Sokszor a személyes találkozókon is egymás mellett ülve telefonoznak, ami elég elszomorító látvány.
Természetesen kell az egyensúly a “me time” (ami megélhető telefonozásban is), valamint a közös minőségi idő között, de az semmiképp nem egészséges, ha a digitális világ bekebelezi a valóságot.
A cikk szerzője a Z generáció tagja, diákújságíró.